Úspěch Tomáše Kopřivy mezi americkými sprintery
![](https://63e534bafc.clvaw-cdnwnd.com/57d649ba678d859edb28bfd2b71f3694/200001096-accf5adc4e/2019_07_01_Uspech%20Tomase%20Koprivy%20mezi%20americkymi%20sprintery_web.jpg?ph=63e534bafc)
"I have a dream ..." prostě funguje.
Jak jinak si přeložit zajímavý příběh studenta jesenického gymnázia Tomáše
Kopřivy, který strávil rok na americké střední škole, protože návštěva (zatím
ještě) největší ekonomiky světa byla jeho dětským snem. A protože za ním
odhodlaně šel, povedlo se to.
Když kdokoli zvažuje odchod do
zahraničí, asi nejzásadnější, kromě samotné touhy, je schopnost domluvit se
daným jazykem. Tomáš se angličtinu učí od pěti let, takže pro něj žádný problém.
Bylo potřeba najít záminku, jak se do USA dostat. To vyřešila nabídka ročního
studia na americké střední škole. Přišla tátou hozená rukavice, který Tomovi
navrhl, že mu "všechno" zaplatí, když on si na oplátku "všechno" zařídí - víza,
výběr školy, hostitelskou rodinu ... A tak se stalo, že Tomáš stál před vchodem
do South Medford High School ve státě Oregon a v ředitelně se hlásil na
roční studium. Vzhledem k tomu, že i tady se dost věnuje sportu (lyže, kolo,
běh), stal se členem atletického školního klubu, v němž se začal na doporučení
trenérů připravovat na běhy 200 a 400 metrů a štafetu 4x400 metrů. Po třech
měsících tréninku stál na něco jako krajských závodech středních škol Oregonu,
kde dokázal v konkurenci národa sprinterů, jak USA lze nazývat, zcela
ovládnout čtyřstovku, na dvoustovce skončit čtvrtý a školní štafetě pomoci ke
druhému místu. Díky těmhle výsledkům se kvalifikoval na mistrovství Oregonu. Jenže
to se konalo v termínu, v němž měl dlouhodobě plánovaný výlet do New
Yorku, kdo by si ho sakra nechal ujít.
Teď je Tomáš zpět, povzbuzen svým
úspěšným rokem ve Státech, rád by se tu věnoval atletice, která tu však nemá
ideální podmínky. Rozhodně už ale plánuje, jak se dostat na zahraniční vysokou
školu, klidně Oxford. Tak se nám zdá, že s tímhle zdravě sebevědomým přístupem
o Tomášovi v budoucnu uslyšíme. A protože je hrdý Jeseníčák (jeho slovy "každou
buňkou v těle"), snad si jej užijeme i tady.