Kuchař Ladislav Rozenský, co se učí u michelina
![](https://63e534bafc.clvaw-cdnwnd.com/57d649ba678d859edb28bfd2b71f3694/200001767-92b8e92b91/2020_03_18_Kuchar%20Ladislav%20Rozensky%2C%20co%20se%20uci%20u%20michelina.jpg?ph=63e534bafc)
Gastronomie tu je díky cestovnímu
ruchu, a taky dvěma oborovým školám docela téma, na druhou stranu zdejší
restaurace mají problém absolventy přilákat. Po špičkových kuchařích z rodu
Knedlů se tady rýsuje další bratrské duo, Ladislav a Jiří Rozenští. Mladšího
necháme ještě studovat a představíme si staršího Ladíka. Ve svých 25 letech má
vcelku jasno, kam to v kuchařině chce dotáhnout a vidíme, že o tom nemluví, ale
dost na tom maká.
Z nějakého důvodu si pamatuje, že už
v pěti letech chtěl být umělec, hrozně ho bavilo vyprávět příběhy. Jinak si
základní školu vybavuje spíše jako trápení (jedničky měl jenom v první třídě),
protože jako dysgrafik a dyslektik to s učitelkami neměl jednoduché. Samozřejmě
ony s ním taky ne. Spoiler - děcka a rodiče, následující řádky vám ukáží, že
porucha typu 'dys...cosi' vůbec nebrání tomu, něco skvělého v životě dokázat.
Budoucí kuchař Láďa si v šesté třídě vyzkoušel dramaťák, nicméně od 7. třídy ho
pohltilo judo a nabírání svalů v posilovně, což ho drží dodnes. Jeho svaly už taky
zdobí několik tetování.
Na střední škole se pak cítil jako
vyměněný, na jesenické hotelovce ho to chytlo, začal docela hltat všechno kolem
gastronomie, nejvíce kuchařinu. Po maturitě jen částečně vyslyšel přání rodičů,
aby šel studovat vysokou školu. Připomínáme, od pěti let rád fabuloval příběhy,
tak se přihlásil na hradecké univerzitě na obor teorie čtenářství. Leč
přijímačky záměrně sabotoval. Některé odpovědi v testu kreslil, některé
tečkoval... ze 300 uchazečů skončil 297. Místo toho se v září ocitnul na Střední
škole gastronomie a farmářství, kde nastoupil do učení - obor kuchař. Aby
upevnil svoji lásku ke kuchařině, ale pozor, k té na nejvyšším levelu.
Školu zdárně dokončil a jal se řešit
další ze studijních cílů - angličtinu. Odletěl do Skotska, kde ve vesničce o 60
obyvatelích Grandtully nastoupil jako číšník v penzionu Inn On the Tay. Ehm,
kdo normální jede pilovat angličtinu do Skotska? ;-) I Ladislav to záhy
pochopil, ale dřel. Z placu se dostal do kuchyně, spíše tedy k nádobí, kde
přišlo veliké osvícení. Jednoho dne si řekl "Budu nejlepším umývačem nádobí na
světě!". Jak řekl, tak udělal a tohle motto si od té chvíle přenáší na úplně
všechno, co dělá. V hotýlku samozřejmě hodně rychle povýšil (dezerty, předkrmy,
dva roky zástupce šéfkuchaře). Začal si kupovat světové kuchařky...
Po plánovaném návratu na Jesenicko
nastoupil k panu Sekulovi na pozici kuchaře do lipovského penzionu Kovárna,
kde vaří do teď, nicméně pointa dalšího rozvoje kariéry tkví v něčem jiném.
Protože měl zájem, díky Míši Sekulové se dostal do Francie na dvoutýdenní stáž
ve vyhlášené restauraci Elements v městečku Bidart. Když se vrátil, okamžitě mu
bylo jasné, že touhle cestou chce jít a začal plánovat další bezplatnou(!)
stáž, teď už u michelina, konkrétně v pařížském restaurantu L'Ami Jean. Než vám
prozradíme, že druhou štací byl dvoumichelinský podnik The Jane v belgických
Antverpách, kde během měsíční stáže zhubl 12 kilo, musíme vám popsat, jak tyhle
studijní cesty fungují. Pošlete svůj profesní životopis třeba do desíti michelinských
restaurací, kam nabídnete svoje služby - ve skutečnosti chuť se přiučit
naprosto zadarmo, bez nároku na výplatu. Navíc se na svoje náklady musíte
dopravit a ubytovat. Taková stáž řekněme na 3 týdny vás vyjde na něco mezi 50
až 80 tisíci. Tomu se říká 'investovat do sebe'. Úžasný přístup! A právě v
těchto dnech Láďa plánuje další výjezdy. Už teď ví, že někdy ke konci roku bude
pronikat do tajů nordické kuchyně, a to v jak jinak než michelinských kuchyních
kodaňského 108Restaurant a dále ve finských Helsinkách, v podniku zvaném
Restaurant Grön. Takových pracovních výletů chce udělat ještě deset až patnáct.
Někdy za 3 až 4 roky by jeho snažení mělo vyvrcholit otevřením vlastního
podniku. Líbilo by se mu v něm snoubit severskou a českou kuchyni. No, na
pětadvacetiletého kluka je to dosti jasná představa o budoucnosti, tomuhle
musíme zatleskat.
Jo, a to ještě pracuje na dopsání
svojí první knihy - temně psaný fiktivní kriminální příběh, na čemž dělá už od
šestnácti let a děj pořád a pořád přepisuje, upravuje...
Tak se necháme překvapit, kam budou
kroky odhodlaného Ladislava Rozenského směřovat. A těšíme se i na bratra :-)